Veebruari alguses pälvis Farištamo Eller aasta vabatahtliku tiitli, olles üks kolmest viljandimaalasest, kes selle tunnustuse osaliseks sai. Päev hiljem osales ta aga juba Tartus Eestimaa Looduse Fondi korraldatud looduskaitse ja märgalade konverentsil.
Farištamo Eller, kuidas te seda kõike jõuate?
Arvan, et ma jõuan teha sama palju kui teised inimesed. Lihtsalt need asjad, mida mina olen otsustanud teha, ei ole ehk väga tavapärased ja on osaliselt seetõttu rohkem näha ning saavad rohkem tähelepanu. Näiteks meedias tegutsemise mõte ongi avalik tähelepanu ja avaliku arvamuse kujundamine kas siis artiklite kirjutamise või taskuhäälingu kaudu.
Millised neist arvukatest ettevõtmistest on teile kõige südamelähedasemad olnud?
Olen viimastel aastatel palju mõelnud, et iga mu tegevus oleks mu väärtushinnangutega kooskõlas. Et ma võtaksin teha neid asju, millest tean, et need peaksid kindlasti tehtud saama. Näen seda tohutu privileegina, et see on võimalik olnud. Ma midagi eraldi välja ei oska tuua, sest sel hetkel, kui ma millegi kallal tegutsen, ongi just see südamelähedane.
1. veebruaril kuulutati välja Eesti kodanikuühiskonna eelmise aasta tegijad ja aasta vabatahtlikud. Ühena leidsite äramärkimist teie. Palju õnne! Klassikaline küsimus: mis tundeid selline märkamine tekitab?
Neid, kes väärivad olla märgatud, on palju. Aga jah, märkamine on alati ilus.